<sect2 id="editor-cm-connection"
> <title
>Les connexions de l'espai de color</title>

    <para
>Per tant, la pregunta per a cada trio RGB de valors en el format TIFF de 16 bits (suposem) produït per «dcraw» esdevé: «Què fa un trio particular de valors RGB pels píxels que componen les imatges produïdes per aquesta càmera en particular (marca i model), en realitat significa en termes d'algun estàndard absolut que referencia algun observador ideal». Aquest estàndard absolut que referencia algun observador ideal és més comunament anomenat un <emphasis
>espai de connexió del perfil</emphasis
> (Profile Connection Space -PCS-). Es necessita un perfil de la càmera per a caracteritzar o descriure amb precisió la resposta dels píxels d'una càmera donada a la llum que entra en aquesta càmera, de manera que els valors RGB en el fitxer de sortida produït pel convertidor RAW es poden traduir primer en un espai de connexió del perfil absolut (PCS) i després des del PCS al vostre espai de treball triat. Com a efecte secundari molt important, per a la majoria del món del codi obert (incloent-hi el &digikam;), el programari utilitzat per traduir des del perfil de la càmera al PCS i des del PCS a l'espai de treball que heu triat i, finalment, al vostre espai de sortida triat (per a imprimir o potser visualitzar al monitor) es basa en «lcms» (el <ulink url="http://littlecms.com"
>petit motor per a la gestió del color</ulink
>). Per si serveix d'alguna cosa, les meves pròpies proves han demostrat que «lcms» realitza conversions més exactes que el motor de conversió del color propietari d'Adobe. A més, en gairebé tots els programes de conversió RAW, incloent-hi el programari comercial de codi tancat, com Adobe Photoshop, la conversió RAW normalment es basa en la descodificació del fitxer RAW propietari realitzada per «dcraw». En David Coffin, autor de «dcraw», és l'heroi de la conversió RAW -sense ell estaríem tots atrapats utilitzant l'únic programari propietari windows/mac que ve amb les nostres càmeres digitals-. Els algorismes d'interpolació de «dcraw» (no confondre amb l'anterior descodificació propietària del fitxer RAW) que formen part de &digikam;, si s'utilitzen correctament, produeixen resultats iguals o superiors al programari comercial i de codi tancat. Ens trobem al món de &Linux; i el programari de codi obert, els quals no són ciutadans de segona classe quan es tracta de la imatge digital. Ben lluny d'això. </para>

    <para
>Hi ha dos espais d'ús comú que utilitzen espais de connexió del perfil: CIELAB i CIEXYZ (vegeu <ulink url="https://en.wikipedia.org/wiki/Color_management"
>Gestió del color</ulink
>, la secció sobre traducció del color, mireu CIELAB i CIEXYZ a la wikipedia). «Lcms» utilitza el perfil de la càmera per traduir els valors RGB des del fitxer RAW interpolat, és a dir, el TIFF produït per «dcraw», a l'espai de connexió del perfil apropiat (normalment CIEXYZ -Perquè CIEXYZ?- no he tingut temps per aprendre altres). Un espai de connexió del perfil no és en si mateix un espai de treball. Més aviat, un PCS és un espai de referència absoluta utilitzat només per a traduir des d'un espai de color a un altre. Penseu en un PCS com un traductor universal per a tots els perfils de color d'una imatge que podeu trobar durant el viatge des del fitxer RAW de la càmera fins al resultat final: </para>

    <orderedlist>

        <listitem
><para
>«Lcms» utilitza el perfil de la càmera, també anomenat un perfil d'entrada, per traduir els números RGB interpolats produïts per «dcraw», els quals només tenen sentit en relació amb la vostra càmera (marca i model), a un segon conjunt de números RGB que només tenen sentit a l'espai de connexió del perfil. </para
></listitem>

        <listitem
><para
>«Lcms» tradueix els números RGB de l'espai de connexió del perfil als números corresponents en el vostre espai de treball triat de manera que pugueu editar la imatge. I una vegada més, aquests números d'espai de treball NOMÉS tenen sentit en relació amb un espai de treball determinat. El mateix vermell, parlant a un nivell visual, és representat per diferents trios de números RGB en diferents espais de treball; i si assigneu el perfil equivocat, la imatge es veurà malament, una mica malament o molt malament en funció de les diferències entre els dos perfils. </para
></listitem>

        <listitem
><para
>Quan editeu la vostra imatge a l'espai de treball triat, llavors «lcms» haurà de traduir tots els números RGB de l'espai de treball cap al PCS, i després als números RGB correctes que permeti el vostre monitor (el dispositiu de visualització) per donar-vos la representació més exacta possible de la imatge que esteu editant. Aquesta traducció per a la pantalla es realitza sobre la marxa i ni tan sols us n'hauríeu d'adonar, llevat que no es realitzi correctament -després del qual, la imatge mostrada es veurà malament, potser una mica malament, potser molt, molt, molt malament-. </para
></listitem>

        <listitem
><para
>Quan estigueu satisfet amb la vostra imatge editada estareu a punt per compartir-la amb el món, «lcms» tradueix els números RGB de l'espai de treball cap a l'espai del PCS i de nou a un espai de color de la impressora utilitzant un perfil de la impressora que caracteritzi la vostra combinació d'impressora/paper (si penseu a imprimir la imatge) o sRGB (si penseu a mostrar la imatge al web o enviar-la en un correu electrònic a amics o potser crear un passi de diapositives per a reproduir-la en diferents monitors). </para
></listitem>

    </orderedlist>

    <para
>Per a retrocedir una mica i mirar el primer perfil de color d'una imatge trobada, és a dir, el perfil de la càmera (vegeu (1) immediatament a sobre) -«dcraw» pot, de fet, aplicar el perfil de la càmera per a vosaltres («dcraw» utilitza «lcms» internament)-. No obstant això, (i) la generació del TIFF compost pels valors RGB interpolats que deriven del fitxer RAW de la càmera, i (ii) l'aplicació del perfil de la càmera al fitxer interpolat, són dos passos molt diferents i totalment fàcils de separar (separats en la teoria i a la pràctica per «dcraw»; en la teoria només per a la majoria dels convertidors RAW). Les opcions de sortida de la línia d'ordres de «dcraw» «-o 0 [Color cru (única per a cada càmera)] -4 [16 bits lineals] -T [TIFF]» li diuen a «dcraw» que doni sortida als números RGB des de la interpolació RAW dins d'un TIFF «SENSE» aplicar un perfil d'entrada de la càmera (les paraules entre claudàtors expliquen les opcions, però no s'han d'introduir a la línia d'ordres). Llavors, si realment gaudiu treballant des de la línia d'ordres, podeu utilitzar la utilitat «tifficc» de «lcms» per aplicar el perfil de la càmera. L'avantatge de fer-ho és que podreu indicar a «lcms» que utilitzi conversió d'alta qualitat («dcraw» sembla utilitzar la qualitat mitjana de «lcms» per omissió). El desavantatge, per descomptat, és que aplicar el vostre perfil de la càmera des de la línia d'ordres afegeix un pas addicional al vostre flux de treball RAW. </para>

    <sect3 id="using-iccprofile">
        <title
>On trobar els perfils de la càmera</title>

        <para
>D'on traiem aquests perfils específics de la càmera esquius i tan necessaris per a traduir els nostres fitxers RAW interpolats a un espai de color de treball? La secció sobre gestió del color al <ulink url="http://ufraw.sourceforge.net/Colors.html"
>lloc web d'UFRAW</ulink
> disposa d'una mica d'informació sobre on trobar perfils de la càmera ja llestos. És un fet desafortunat de la imatge digital que els perfils de la càmera subministrats per Canon, Nikon, i similars no funcionen tan bé amb els convertidors RAW que no siguin propis del fabricant de la càmera. És per això que «Bibble» i «Phase One» (i Adobe, però ACR oculta els perfils fets per Adobe dins del codi del programa), per exemple, han de crear els seus propis perfils per a totes les càmeres que suporten -tingueu en compte aquesta tendència propietària del fabricant de la vostra càmera la propera vegada que compreu una càmera digital-. </para>

        <para
>Però tornem a la recerca d'un perfil de la càmera per la vostra càmera. La resposta real (suposant que no trobeu un perfil ja creat que us faci feliç) és crear el vostre propi perfil de la càmera o tenir-ne un de fet. Hi ha un bon nombre de serveis comercials que presten serveis d'ajustament de perfil (per una tarifa, és clar). O podeu utilitzar «LPRof» o «Argyll» per a ajustar el perfil de la vostra càmera vosaltres mateixos. Encara no he fet aquest camí, així que no puc parlar sobre com de fàcil o difícil pot resultar el procés d'ajustar el perfil d'una càmera. Però m'imagino que, sabent el molt meticulosa que és la gent al darrere de «Argyll», «LPRof» i «lcms» sobre la gestió del color, el fet de crear el vostre propi perfil de la càmera serà, i en aquest cas, que els resultats siguin millors que qualsevol altre perfil propietari. Després de tot, Canon (i també «Bibble» i «Phase One» en aquest sentit) encara no han creat un perfil per a la meva càmera -acaben de crear el perfil d'una càmera com la meva-. </para>

        <para
>Espais de treball: </para>

        <para
>Així que ara el vostre fitxer RAW ha estat interpolat per «dcraw» i heu obtingut un perfil de la càmera i utilitzeu «tifficc» de «lcms» per aplicar el perfil de la càmera al TIFF produït per «dcraw» (o li dieu a «dcraw» que l'apliqui). Què vol dir tot això? La resposta veritable implica una gran quantitat de matemàtiques i ciència del color que està fora de l'abast de l'autor i probablement del lector. La resposta curta i pràctica, és que ni l'espai del perfil de la càmera ni l'espai de connexió del perfil és un espai adequat per a l'edició d'imatges. El següent pas és triar un espai de treball per a l'edició d'imatges. I després vosaltres (o més aviat el motor de gestió del color «lcms» que utilitza el vostre programari d'imatge digital de codi obert) realitzareu una doble traducció. Primer «lcms» utilitza el perfil de la càmera per a traduir els valors RGB de cada píxel a la imatge de sortida de «dcraw» sense perfil aplicat abans esmentada a l'espai de connexió del perfil. A continuació, tradueix els valors RGB de cada píxel des dels PCS al vostre espai de treball triat. </para>

        <para
>Confusions i terminologia confusa: </para>

        <para
>Abans de parlar més sobre els espais de treball, cal aclarir algunes confusions i terminologia confusa: </para>

        <para
>En primer lloc, sRGB és alhora un espai de color de treball i un espai de color de sortida per a les imatges destinades al web i per a visualitzar a un monitor (si teniu un fenomenal monitor nou amb una gamma més llarga que la gamma coberta per sRGB, òbviament, és possible que vulgueu reconsiderar el perfil de sortida que s'utilitzarà per treure el millor profit del vostre meravellós monitor i espero que calibrat i amb el perfil ajustat, però si us plau, convertiu la imatge a sRGB abans d'enviar-la als vostres amics!). sRGB també és l'espai de color que moltes impressores domèstiques i comercials de producció en massa esperen trobar als fitxers d'imatge quan s'envien a la impressora. També és l'espai de color que la majoria dels programes assumeixen si una imatge no té un perfil de color incrustat que indiqui al programa quin espai de color s'ha d'utilitzar per interpretar (traduir) els números RGB. De manera que si decidiu no utilitzar la gestió del color, les opcions sobre la gestió del color seran simples. Establiu-ho tot per a sRGB. </para>

        <para
>En segon lloc, tots els fitxers JPEG (o TIFF, si teniu una vella càmera «Minolta Dimage») que vénen directament d'una càmera (fins i tot si són presos per càmeres instantànies que no permeten desar un fitxer RAW) comencen la seva vida a l'interior de la càmera com un fitxer RAW produït pel convertidor de «A» a «D» de la càmera. El processador dins de la càmera interpolarà el fitxer RAW, assignant un perfil de la càmera, traduint els números RGB resultants a un espai de treball (normalment sRGB, però de vegades podeu triar AdobeRGB, depenent de la càmera), realitzarà la compressió JPEG, i emmagatzemarà el fitxer JPEG a la targeta de la vostra càmera. De manera que pels fitxers JPEG (o TIFF) de la càmera NO serà necessari assignar-hi un perfil de la càmera o d'entrada al qual traduir a un espai de treball a través d'un PCS. Els JPEG d'una càmera ja es troben en un espai de treball. </para>

        <para
>En tercer lloc, per si algú no està segur sobre aquest punt, tingueu en compte que un fitxer RAW interpolat ja no és un fitxer RAW -es va interpolar i després surt com a TIFF, els valors RGB s'hauran de traduir a un espai de treball, utilitzant el perfil de la càmera, el PCS, i «lcms». En quart lloc (estrictament per a referències futures), per presentar una mica de la terminologia comuna sobre la gestió del color -el perfil de la càmera i el perfil de color de la impressora són alhora dependents del dispositiu, mentre que l'espai de treball serà independent del dispositiu-, es podrà utilitzar amb qualsevol imatge, amb el programari per a la gestió del color adequat, sense tenir en compte on es va originar la imatge.</para>

        <para
>En cinquè lloc, per sobre de les paraules que he utilitzat «traduir» i «traducció» com una metàfora descriptiva, el que fa «lcms» és traduir els valors RGB des d'un espai de color a un altre a través del PCS. La terminologia habitual i correcta és «convertir» i «conversió», la qual s'utilitzarà a continuació. Els quatre mètodes de conversió des d'un espai de color a un altre són: perceptiva, colorimetria relativa, colorimetria absoluta i saturació. Quin mètode de conversió s'ha d'utilitzar per a qualsevol etapa del processament de la imatge des del fitxer RAW fins a la imatge de sortida final està més enllà de l'abast d'aquesta guia d'aprenentatge. El consell estàndard és: en cas de dubte, utilitzeu perceptiva. </para>

        <para
>En sisè lloc (i de nou, estrictament per a futures referències), assignar un perfil vol dir canviar el significat dels nombres RGB en una imatge incrustant un nou perfil sense canviar els números RGB reals associats amb cada píxel a la imatge; convertir vol dir incrustar un nou perfil, però alhora també canvia els números RGB de manera que el significat dels valors RGB -és a dir, el color visible al món real representat per un trio de números RGB associats a cada píxel d'una imatge- segueix sent el mateix que abans i després de la conversió des d'un espai a un altre. Haureu de ser capaç de realitzar múltiples conversions d'una imatge des d'un espai de treball a un altre, i amb un editor d'imatges amb una gestió del color adequada, tot i que tots els números RGB de la imatge canviaran amb cada conversió, la imatge a la pantalla semblarà la mateixa (deixant de banda els petits però inevitables i generalment imperceptibles canvis generats per desajustos de gamma acumulats i errors d'arrodoniment matemàtics). No obstant això, cada vegada que s'assigna un nou perfil de l'espai de treball en lloc de convertir a un nou espai de treball, l'aparença de la imatge canviarà més o menys dràsticament (generalment a pitjor). </para>

        <para
>Finalment (i aquest és un punt de crucial importància), la gestió del color no només és apropiada si es dispara en format RAW. La gestió del color afecta cada etapa de la línia de processament de la imatge, quan comenceu amb un fitxer RAW que heu interpolat i traduït en un TIFF, o si comenceu amb un JPEG o TIFF produït per la càmera. </para>

        <para
>Drets d'autor i espais de treball lliures de còpia: </para>

        <para
>Donaré per fet que TOTS els espais de treball normals trobats, com ara: </para>

        <orderedlist>

            <listitem
><para
>Les diverses variants de sRGB (vegeu <ulink url="http://www.color.org/v4spec.xalter"
>color.org</ulink
>). </para
></listitem>

            <listitem
><para
><ulink url="http://www.brucelindbloom.com"
>BruceRGB</ulink
>. </para
></listitem>

            <listitem
><para
>Els diversos <ulink url="http://www.eci.org/doku.php?id=en:colourstandards:workingcolorspaces"
>perfils</ulink
> d'espai de treball ECI (iniciativa europea del color). </para
></listitem>

            <listitem
><para
>AdobeRGB, Adobe WideGamutRGB i Kodak/Adobe ProPhotoRGB (Kodak i Adobe ProPhoto són els mateixos, sols és diferent la marca) i les seves <ulink url="http://www.behrmann.name/index.php?option=com_content&amp;task=view&amp;id=34&amp;Itemid=68"
>sense marca, equivalent a sense drets d'autor</ulink
> (Oyranos inclou una versió sense marca d'AdobeRGB). </para
></listitem>

            <listitem
><para
>I un bon nombre d'altres que podrien afegir-se a aquesta llista, tot són més o menys adequats com a espais de treball. Quin espai de treball hauríeu d'utilitzar dependrà únicament de vosaltres, de les vostres necessitats com a editor d'imatges digitals amb la vostra eventual intenció de sortida (web, impressió artística, &etc;) </para
></listitem>

        </orderedlist>

        <para
>No obstant això, com un efecte secundari important, si esteu utilitzant Adobe o altres perfils de l'espai de treball amb drets d'autor, aquests perfils contenen informació de drets d'autor que apareixerà a la informació EXIF de la imatge. Darrerament he estat fullejant les llistes de correu openicc. Aparentment «lcms» es pot utilitzar per a presentar perfils de l'espai de treball lliures de còpia que són el mateix -de fet, difícils de distingir- que els perfils de l'espai de treball amb marca i drets d'autor. Seria un afegit meravellós al &digikam; si un conjunt de perfils de l'espai de treball «lliures de còpia», incloeses les versions sense marca i que estigui degudament etiquetat de ProPhotoRGB, AdobeRGB i Adobe WidegamutRGB (potser en dos sabors cadascun: l'interval lineal i l'interval de costum), es podrien incloure com a part del paquet &digikam;. </para>

        <para
>Quin espai de treball: gamma </para
> 

        <para
>Ara, la pregunta és: Quin espai de treball haig d'utilitzar? La <ulink url="https://en.wikipedia.org/wiki/Color_management#Working_spaces"
>Wikipedia diu</ulink
>: <blockquote
><para
>Els espais de treball, com sRGB o Adobe RGB, són espais de color que faciliten bons resultats durant l'edició. Per exemple, els píxels amb valors iguals de RGB han d'aparèixer neutrals. L'ús d'un gran espai de treball (gamma) donarà lloc a l'efecte cartell, mentre que l'ús d'un petit espai de treball donarà lloc a retallades. Aquest compromís és un factor crític per a l'editor d'imatges.</para
></blockquote>
        </para>

        <para
>Bé, aquesta cita de la wikipedia és molt clara, i seria difícil explicar-ho de forma més clara, però ho intentaré. «Els [p]íxels amb valors iguals de RGB han d'aparèixer neutrals» simplement vol dir que per a qualsevol píxel en una imatge que s'ha convertit en un espai de treball adequat, si R=G=B s'hauria de veure gris o negre o blanc a la vostra pantalla. </para>

        <para
>No tinc coneixement d'una llista d'altres requisits tècnics per a un espai de treball adequat, tot i que, sens dubte, algú ha elaborat una llista. Però la majoria dels perfils de l'espai de treball es caracteritzen per: </para>

        <orderedlist>

            <listitem
><para
>Els primaris RGB que dicten el rang de colors, és a dir, la gamma coberta per un perfil donat. </para
></listitem>

            <listitem
><para
>Un punt blanc, normalment D50 o D65, dicta l'interval dinàmic total de l'espai de treball, des de 0,0,0 (negre total) fins al blanc més brillant possible. </para
></listitem>

            <listitem
><para
>Gamma. </para
></listitem>

        </orderedlist
> 

        <para
>Les conseqüències pràctiques que es deriven de l'ús de diferents primaris RGB, que condueixen a espais de treball més grans o més petits, s'analitza a continuació. Les conseqüències pràctiques per a les diferents opcions per a l'espai de treball del punt blanc estan més enllà de l'abast d'aquesta guia d'aprenentatge. Aquí parlaré una mica sobre les conseqüències pràctiques de la gamma de l'espai de treball (per a un excel·lent article i les referències, consulteu «gamma» a la wikipedia). </para>

        <para
>La gamma d'un perfil de color dicta on es necessita la potència de transformació per a convertir adequadament des d'un perfil de color incrustat a una imatge (potser el vostre espai de color de treball) a un altre perfil de color amb una gamma diferent, com ara (i) el perfil de la pantalla utilitzat per a mostrar la imatge a la pantalla, o (ii) potser per a un nou espai de treball, o (iii) potser des del vostre espai de treball a l'espai de color de la impressora. </para>

        <tip>
            <para
>Matemàticament parlant, per a una transformació potent normalitzeu els números RGB i eleveu les xifres resultants a una potència adequada en funció de les respectives gammes de l'espai de color d'inici i final, i després torneu a normalitzar els resultats a un nou conjunt de números RGB. «Lcms» ho farà per vosaltres quan li demaneu que converteixi des d'un espai de color a un altre, però, si TOT el que esteu fent és una transformació potent, utilitzeu «imagemagick» en lloc de «lcms» i simplement manipuleu directament els números RGB -els resultats seran més precisos-. </para>
        </tip>

        <para
>Una conseqüència pràctica de la gamma d'un espai de treball és que com més gran sigui la gamma, més tons estaran disponibles per a l'edició de les ombres, amb el consegüent menor nombre de tons disponibles a les altes llums. Així que, en teoria, si esteu treballant sobre una imatge de to molt fosc (de perfil baix) és possible que vulgueu un espai de treball amb una gamma més alta. I si esteu treballant sobre una imatge de perfil alt, per exemple una fotografia presa a la llum del sol del migdia amb un vestit de núvia amb la neu com a teló de fons, és possible que vulgueu triar un espai de treball amb una gamma més baixa, pel que té disponibles més gradacions tonals pels tints de les llums intenses. Però en el món real de l'edició d'imatges, gairebé tothom utilitza els espais de treball amb gamma 1,8 o 2,2. </para>

        <para
>Algunes persones estan tractant d'estandarditzar la gamma 2,0. sRGB i LStar-RGB no són espais de treball basats en la gamma. Més aviat, sRGB utilitza una <ulink url="https://en.wikipedia.org/wiki/SRGB"
>gamma híbrida</ulink
> i LStar-RGB utilitza una corba de resposta tonal basada en la lluminositat en comptes d'un valor de gamma -per a més informació, vegeu <ulink url="http://www.colormanagement.org/en/workingspaces.html"
>aquí</ulink
>, i després feu una volta a google per a informació en més profunditat. </para>

        <para
>A més de les gammes 1,8 i 2,2, l'única altra gamma per a un espai de treball que val la pena esmentar o utilitzar és la gamma 1,0, també anomenat interval lineal. L'<emphasis
>interval lineal</emphasis
> s'utilitza a les imatges HDR (marge dinàmic elevat -high dynamic range-) i també si voleu evitar la introducció d'errors induïts per la gamma en una edició de marge dinàmic baix normal. Els errors induïts per la gamma són un tema fora de l'abast d'aquesta guia d'aprenentatge, però veure els <ulink url="http://www.4p8.com/eric.brasseur/gamma.html"
>errors de gamma</ulink
> en <ulink url="http://www.21stcenturyshoebox.com/essays/color_reproduction.html"
>canviar una imatge</ulink
>, pel que fa als canvis de color induïts per la gamma. </para>

        <para
>Per desgràcia, i malgrat els seus innegables avantatges matemàtics, els espais de treball amb interval lineal tenen tan pocs tons en les ombres que (al meu entendre) és impossible utilitzar-los per a l'edició, si esteu treballant en 8 bits, i seguirà sent problemàtic en els 16 bits. Quan arribi el dia en el qual fem la nostra edició de fitxers sobre 32 bits, produïts per les nostres càmeres HDR en els nostres super-ordinadors personals, puc predir que tots utilitzarem espais de treball amb gamma 1. Adobe Lightroom ja està utilitzant un espai de treball amb interval lineal «entre bastidors» i Lightzone sempre ha utilitzat un espai de treball amb interval lineal. </para>

        <para
>Quin espai de treball: <emphasis
>gamma gran</emphasis
> o <emphasis
>gamma petita</emphasis
> </para>

        <para
>Una consideració important en l'elecció d'un espai de treball és que alguns espais de treball són més grans que altres, és a dir, que cobreixen més de l'espectre visible (potser fins i tot inclouen alguns colors imaginaris -construccions matemàtiques que en realitat no existeixen-). Aquests grans espais tenen l'avantatge de permetre-us mantenir tots els colors capturats i conservats per la conversió «lcms» des del perfil de la càmera al gran espai de connexió del perfil actual. </para>

        <para
>Però mantenir tots els colors possibles té un preu. Sembla que qualsevol imatge digital donada (fotografies de calèndules amb grocs molt saturats són una excepció comuna) és probable que només contingui un petit subconjunt de tots els possibles colors visibles que la vostra càmera és capaç de capturar. Aquest petit subconjunt és fàcilment contingut en un dels espais de treball més petits. L'ús d'un gran espai de treball, significa que l'edició de la imatge (corbes aplicables, saturació, &etc;) pot presentar fàcilment colors que el dispositiu de sortida final (impressora, monitor) simplement no podrà mostrar. Així que la conversió des del vostre espai de treball a l'espai del dispositiu de sortida (com la impressora) haurà de tornar a assignar els colors que es troben fora de la gamma en la imatge editada, alguns dels quals podrien fins i tot ser totalment imaginaris, l'espai de color de la impressora amb la seva gamma molt petita, donarà colors incorrectes en el millor dels casos i en el pitjor un efecte de cartell (llacunes en el que hauria de ser una transició de color suau, per exemple, a través d'una extensió de cel blau) i canviat (&pex;, les vostres transicions en delicades ombres de vermell es poden reassignar a un bloc sòlid de vermell apagat després de la conversió a l'espai de color de la impressora). </para>

        <para
>En altres paraules, els espais de treball de gamma gran, utilitzats de forma inadequada, poden ocasionar la pèrdua d'informació a la sortida. Els espais de treball de gamma petita poden reduir la informació sobre l'entrada. Com diu la Wikipedia, tot és una qüestió de compromís. Heus aquí alguns dels consells més repetits: </para>

        <orderedlist>

            <listitem
><para
>Per a les imatges destinades a la web, utilitzeu (una de les) sRGB (variants -n'hi ha diverses-). </para
></listitem>

            <listitem
><para
>Per a una major precisió en la vostra edició d'imatges (això és, treure el màxim profit dels vostres «bits» amb el menor risc d'efecte de cartell o canvi en convertir la imatge des del vostre espai de treball a un espai de sortida), utilitzeu l'espai de treball més petit que inclou tots els colors de l'escena fotografiada, a més d'una mica més d'espai per a aquests nous colors que es produeixen intencionadament durant la vostra edició. </para
></listitem>

            <listitem
><para
>Si esteu treballant en 8 bits en lloc de 16 bits, escolliu un espai de treball més petit en lloc d'un espai més gran. </para
></listitem>

            <listitem
><para
>Per a fins d'arxiu, convertiu el vostre fitxer RAW a un TIFF de 16 bits amb un espai de treball de gamma gran per evitar la pèrdua d'informació del color. A continuació, convertiu aquest arxiu TIFF a l'espai de treball de la vostra elecció (desant el TIFF convertit amb un nou nom, és clar). Vegeu <ulink url="http://simon.tindemans.eu/essays/scenereferredworkflow"
>aquí</ulink
> per a més detalls. </para
></listitem>

        </orderedlist>

        <para
>Els perquès d'aquests petits consells sobre quin espai de treball estan més enllà de l'abast d'aquesta guia d'aprenentatge. Vegeu l'excel·lent lloc web d'en Bruce Lindbloom (<ulink url="http://www.brucelindbloom.com/"
>Info, Informació sobre els espais de treball RGB</ulink
>) per a una comparació visual de la gamma (gamma de colors inclosos) dels diferents espais de color de treball. Vegeu <ulink url="http://www.luminous-landscape.com/tutorials/prophoto-rgb.shtml"
>aquí</ulink
> i <ulink url="http://www.cambridgeincolour.com/tutorials/sRGB-AdobeRGB1998.htm"
>aquí</ulink
> per a una presentació dels pros i els contres, respectivament, dels avantatges de la utilització d'espais de treball de gamma gran. I mentre esteu al lloc web cambridgeincolour.com, doneu un cop d'ull a la guia d'aprenentatge sobre la gestió del color. </para>

    </sect3>

    <sect3 id="softproofing">
        <title
>Provatura suau</title>

        <para
>La provatura suau és una manera d'obtenir una vista prèvia a la pantalla (monitor) del resultat que s'espera d'una sortida en un altre dispositiu, en general una impressora. La provatura suau mostrarà la diferència esperada abans d'aplicar els canvis (i malbaratar la vostra costosa tinta). D'aquesta manera podreu millorar els vostres ajustos sense perdre temps ni diners. </para>

    </sect3>

    <sect3 id="rendering-intention">
        <title
>Propòsit de la representació</title>

        <para
>El propòsit de la representació es refereix a la manera com són gestionades les gammes quan l'espai de color de destinació no pot gestionar tota la gamma. </para>

        <itemizedlist>

            <listitem
><para
><emphasis
>Perceptiva</emphasis
>, també anomenada «imatge» o «Mantén la gamma completa». En general, això es recomana per a imatges fotogràfiques. La gamma de colors s'expandeix o comprimeix quan es mou entre els espais de color per mantenir una aparença general compatible. Els colors de baixa saturació es canvien molt poc. Els colors més saturats dins de les gammes dels dos espais es poden alterar per a diferenciar-los dels colors saturats fora de l'espai de gamma més petit. La representació perceptiva aplica la mateixa gamma de compressió a totes les imatges, fins i tot quan la imatge no conté colors significatius fora de la gamma. </para
></listitem>

            <listitem
><para
><emphasis
>Colorimetria relativa</emphasis
>, també anomenada «provatura» o «preserva el color idèntic» i «punt blanc». Reprodueix els colors a la gamma amb exactitud i canvia els colors fora de la gamma per la tonalitat reproduïble més propera. </para
></listitem>

            <listitem
><para
><emphasis
>Colorimetria absoluta</emphasis
>, també anomenada «coincident» o «preserva el color idèntic». Reprodueix els colors a la gamma amb exactitud i canvia els colors fora de la gamma per la tonalitat reproduïble més propera, sacrificant la saturació i possiblement la lluminositat. En els papers tintats, els blancs es poden enfosquir per a mantenir el to idèntic a l'original. Per exemple, es pot afegir cian al blanc d'un paper de color crema, enfosquint la imatge. Rares vegades és d'interès pels fotògrafs. </para
></listitem>

            <listitem
><para
><emphasis
>Saturació</emphasis
>, també anomenada «gràfic» o «preserva la saturació». Mapes dels colors primaris saturats a la font cap als colors primaris saturats a la destinació, descuidant les diferències de to, saturació i lluminositat. Per a gràfics de bloc, poques vegades d'interès pels fotògrafs. </para
></listitem>

        </itemizedlist>

    </sect3>

    <sect3 id="iccprofile-links">
        <title
>Enllaços</title>

        <itemizedlist>

            <listitem
><para>
                <ulink url="http://www.oyranos.org/wiki/index.php?title=Main_Page"
>Wiki de colors</ulink>
            </para
></listitem>

            <listitem
><para>
                <ulink url="https://en.wikipedia.org/wiki/Lab_color_space#CIELAB"
>CIELab</ulink>
            </para
></listitem>

            <listitem
><para>
                <ulink url="http://en.wikipedia.org/wiki/Gamut"
>La gamma explicada</ulink>
            </para
></listitem>

        </itemizedlist>

    </sect3>

</sect2>

<!--
Local Variables:
mode: sgml
sgml-minimize-attributes:nil
sgml-general-insert-case:lower
sgml-indent-step:0
sgml-indent-data:nil
End:
-->
